Firenca, 1935
Ljubavna afera između umetnički nastrojene
Engleske zajednice i Firence biće uskoro pod senkom ratnih oblaka.
Ali za trenutak, sunce je još uvek obasjavalo trgove i statue,
a diktator Musolini je džentlmen koji se postarao da vozovi polaze na vreme.
ČAJ SA MUSOLINIJEM
Izvinite, jeste li vi konzul? - Da.
Bazirano na "AUTOBIOGRAFIJI FRANKA ZEFIRELIJA" Koni Rejnor iz Morning Posta.
Interesuje me da znam, kako sve ovo izgleda konzulu njenog Veličanstva.
Ne mogu da verujem da će vaše čitaoce zanimati naša mala ceremonija.
Oh, da veoma. Otkako je Musolinija, ne možemo da se zasitimo ltalije.
Je li ovo uobičajena grupa? Mislim jesu li svi prijatelji?
Prijatelji? Italijani ih zovu Skorpioni.
"Skorpioni"? Zašto? - Zašto? Zato što ujedaju.
Mene nisu. Pokušali su, ali ja uzvraćam.
Vaša gđa Hester izgleda neustrašivo kao stara borbena sekira.
Ah, živimo u doba velikih diktatora.
Okupili smo se danas... - Dođi!
da se prisetimo...
Elizabet Baret Brauning...
prave Engleske dame...
našla istinsku sreću u slavnom gradu Firenci...
time slaveći brak naših dveju velikih zemalja...
Engleske i Italije.
Moj pokojni muž, ambasador... - Pitala sam se kad će doći do muža.
Je uvek sanjao kako će Italija i Engleska pomoći u nastajanju Ujedinjene Evrope.
Meri izgleda vodi dete sa sobom. - Krojačicino dete.
Tako da ti ukazujemo počast draga Elizabet...
koja si u ovu zemlju donela ne samo poeziju...
nego i dobar primer Britanskog majčinstva.
Izvinite. Izvinite molim vas.
Izvini, Meri, morala sam da počnem bez tebe.
Arabela, red je na tebe. Veronika, molim te.
Engleske krvi i Toskanskog rođenja...
koju bismo joj zemlju namenili?
Umesto bilo koje zemaljske, građanski neka je rajevi prime.
Dok plavo Toskansko nebo uzdiže...
Dok plavo Toskansko nebo sahranjuje...
naše engleske reči molitve.
Hvala ti, Arabela. Hvala vam.
"Dragi gdine Kigan.
Najpoštovaniji i najpoznatiji trgovče Mančestera."
"Dragi gdine."
"Ja vrlo zahvalan za obimnu...
i bitnu...
gomilu svile...
koja će doneti... koja će doneti...
suze radosnice u očima najlepših...
sinjorina Firence."
"Hvala vam za pošiljku tkanine.
Slično vašem uobičajenom standardu."
"Molim Vas prihvatite, gdine, moje najskromnije komplimente...
i najiskrenije lepe želje."
"Srdačno vaš..."
Ah, gđice Valas, to je sve za danas.
Ne, nije.
Kako? - Vaš sin.
Moj sin? On je u školi sirotišta. Zašto?
Ne, nije.
Pobegao je... da nađe majku.
To je posao sirotišta. - Vi ste ga doneli na svet.
Vi ste odgovorni za njega. - Naravno. Ja plaćam njegovo obrazovanje.
I još uvek vam plaćam da napravite od njega savršenog Britanskog džentlmena...
Koji će govoriti bolji engleski nego ja.
Šta još mogu da uradim?
Dajte mu dom. - Dom?
Dete će ponovo pobeći. Sigurna sam u to.
Ubeđen je da će se njegova majka uskoro vratiti.
Zašto ga onda vi ne uzmete sa sobom? - Šta?
Mislio sam o tome neko vreme.
Dopadate mu se. - Ne. Srećan je sa vama, gđice Valas.
Ne, ne, ne!
Vi ga morate preuzeti u svoju porodicu.
Pa vi ste mu otac. - Naravno da sam otac.
Onda pokušajte da ubedite vašu ženu.
Pomoći će joj da ima dete o kojem će brinuti.
Možete li da zamislite da će moja žena prihvatiti... kopile u kući?
Moja žena? - Gdine Guarnieri...
ne postoje ilegalna deca na ovom svetu...
samo ilegalni roditelji.
Dobar dečko. Eto.
Reci dobro jutro svom ocu. - Dobro jutro.
Doveli ste dete ovamo?
Žena može stići ovamo u svakom trenutku.
Gđice Valas, u Engleskoj, ovakvo ponašanje je možda moguće.
Ali u Italiji, verujte mi, ovo je kraj sveta.
Vratite ga odmah u sirotište ili ga vodite da živi sa vama...
ili šta god hoćete.
To je odgovornost koju ne mogu prhvatiti.
Ako ste oženjeni, ako znate šta je ljubav...
neke su situacije veoma, veoma delikatne.
Niste odgovorili na moje pitanje. Šta smo mi...
Gđa je vratila dete koje je pobeglo.
PANSION ŠELI
Luka, možeš li da dodaš noževe i viljuške? Znaš gde se nalaze.
Oh, i salvete, molim te.
Hvala ti. I čaše.
Ko su oni? - Oni su Engleski vojnici.
Je li on tvoj brat? - Ne, Luka, ja nemam brata.
Ne. Njegovo ime je Deni.
On je bio mladić za koga je trebalo da se udam.
A to je moj otac.
Obojica su otišli da se bore u Velikom ratu...
i nisu se vratili.
Ali su uvek sa mnom. Sad uzmi stolicu.
Eto.
Zar nisi nikad jeo slaninu i jaja?
Hajde. Probaj. Vrlo je dobro.
Mogu li ja da ostanem ovde sa tobom...
dok se mama ne vrati?
Da.
Sve dokle ti se dopada.
Oh, taj čovek je nemoguć.
Šta je rekao? - Nije dobro.
Jednostavno neće da sluša.
Izgleda da je sve do mene. - Sve ćemo ti pomoći.
Pa, to je moj problem, ali možete ako želite.
O naravno. - Naravno da hoćemo.
Arabela - sreda i petak. Možeš li da uradiš deo o umetnosti?
Znaš, muzika, galerije. - Da, da fino. Još nešto?
Pa da ga uzmeš posle škole kad ja ne mogu. I obroci.
Moli? - Znam. Arabela će da uradi Ufizi...
a ja pravim večeru... tri puta nedeljno.
U redu. Da li će ti smetati? - Ne, čak ću uživati u tome.
Ne dopada mi se njeno kašljanje. Takva je celu noć.
Možda treba da je odvedem veterinaru.
O čemu sam govorila? - O umetnosti.
Italijani je udišu sa vazduhom Firence. Ne kao mi hladni Englezi.
Hladno ti je? - Ne meni, Luka.
Duboko sam opijena vinom Firence.
Obe sam ruke ogrejala vatrama Botičelija i Mikelanđela.
Da li ponovo kašlje? - Je li i njoj hladno?
Hajde, hajde. Zakasnićemo.
Luka! INSTITUT UMETNOSTI
Ovo moramo da vidimo.
Imamo malo vremena pre škole, ali ovo je nešto što ne smeš da propustiš.
Pokazaću ti nešto što nikad nećeš zaboraviti.
Vidiš, Luka...
Firenca nije samo sjajni automobili i sladoledi, kao što mali dečaci misle.
Ona je ljudski oblik božanstva, divota telesnog.
A ti... da, ti... možeš biti deo tog sveta.
da praviš, kreiraš...
živiš kao što su stari majstori, Luka...
to je imati svoj deo u božanskom planu.
Idemo. Zakasnićemo u školu.
Ja ću doći kasnije po tebe. Moram sad brzo veterinaru.
Oh, odlično, stara moja. Dobro si to uradila.
Dođi ovamo. Kopile.
Dođi ovamo, kažem ti.
Dobro je što se plašiš. Uhvatiću te.
Recite svoj ženi da ostavi dete na miru ili ću pozvati policiju!
Moja žena je morala mnogo toga da trpi.
Šta očekujete da uradim? Da je zaključam?
Da, ako je potrebno.
Hoćete li molim vas da pokušate da razumete šta vam govorim?
Slažem se da ću brinuti o Luki pod određenim uslovima.
Što se njega tiče, vi možete i da ne postojite.
Posvetite mu samo malo svog skupog vremena koje trošite na odeću...
i sve ostalo. - Da, da.
Detetu treba otac, pobogu!
Pet lira...
u srebru, eh... za tvoj džep.
Hvala, sinjor Guarnieri.
Engleski. Na engleskom.
Hvala vam, gdine Guarnieri. - To je bolje.
Ali zašto me ne zoveš Papa?
Zato...
Zato što?
Zato što me ne voziš u školu na biciklu.
Pa, gđica Valas te vodi.
Kad se ona vraća?
Ne znam. Zauzeta je, znaš.
U Parizu. Zbog posla.
A dobro. Ona je tamo.
Luka, stani!
Luka, vrati se!
Luka, dođi.
Vidimo se sledeće nedelje.
Mislio sam da mi se vratila majka.
Ona se neće vratiti, Luka.
Ne razumem.
Zašto?
Sećaš li se dve fotografije koje si video kod mene u sobi?
Tvoji vojnici... koji se nisu vratili.
Da.
Ali oni su uvek sa mnom, iako nisu ovde.
Ljubav ne umire.
Na isti način, tvoja majka će uvek biti sa tobom...
iako je...
nije ovde.
Trebalo bi da je ovde negde.
Izvini. - Kakav lep auto!
Možeš li mi reći gde je gđa Džordžina Rokvel?
Misliš Džordži? Tamo je.
Hvala ti puno, klinac.
Bako, da li nam stvarno treba stolnjak?
Naravno da nam treba, Vilfred. - Ali uvek odleti.
Onda pronađi neke kamenčiće i stavi po uglovima.
Zaista je šarmantan, gđo Hester, vaš unuk.
Jadno dete. Izgubilo je oca kod Pašendela.
A majka mu nikad nije bila jaka. Bila sam mu i otac i majka.
Uradili ste sjajan posao. - Hvala vam.
Ne sećam li se tog posebno nametljivog vozila?
O, ne, nije moguće. - Mislim da jeste.
Gđa Morganthal se vratila. Da je pozovemo na čaj?
Bolje ne.
Amerikanci jednostavno ne razumeju piknike.
Džordži!
Hej, Džordži! - Elza.
Gde si dođavola bila? - Oh, dušo...
Zašto moraš da kopaš po ovim prašnjavim, prljavim mestima?
Oh, Američki kolekcionari su ponovo u Italji.
Tu su sad sve dobre cene.
I dosta imitacija.
Staviš svoj fofo u, izvadiš svoj fofo iz.
Amerikanci.
Znaš Čezare Pogija, trgovca umetninama, zar ne? - Ah, da.
Ok, pa, telefonirao mi je u Pariz da...
Oh moj Bože, bilo je toliko vrelo da si mogla da ispržiš jaje na ivičnjaku.
Pridrži to za mene. - A Čezare je rekao...
da je upravo pronašao prvu verziju...
Pikasovih "Gđica iz Avinjona".
I kupila si je? - Pa naravno da...
Koni Rejnor iz Londoskog Morning Posta. Da li vam smeta da beležim?
Ne. - Da, smeta.
Ne, želim da svi čuju o ovome.
Kako god, kada je pozvao, odmah sam rekla "da"...
ali taj sitničavi kučkin sin od mog muža je rekao "ne"...
iznednada se zateturao i onda odglumio srčani udar.
Ali ja kažem dobro lišavanje lošeg đubreta.
Ne, ona ne misli tako... - Oh, ja zaista da, zaista da.
Šta ne mogu da prebolim je da je prejeftin...
i da zakine devojci malo Pikasa.
Teško poverovati. - Znam.
Možda možeš da prodaš ovo i kupiš. - Ne, ne mogu.
Hoću ovu da sačuvam, hvala mnogo. Ali zapamti šta sam rekla...
Imaću tu prokletu sliku, makar bilo zadnje što ću uraditi.
I hoće, veruj mi.
Bilo je vrlo lepo od tebe što si mi pokazao pravac. Evo.
Luka?
Bože, pogledaj se samo!
Izrastao si kao klica pasulja od zadnjeg puta kad sam te videla.
Oh bože, pogledaj ga!
Sada, reci svojoj majci da mi je potrebna potpuno nova garderoba...
tako da planiram da je zaposlim kao malog dabra.
Ona je stvarno bollja od bilo koga. Bolja od Skapjarelija...
Elza. - Šta?
Nije bilo šanse da ti to kažem... ali Klara je umrla.
Bože, Džordži. - Ništa se ne može uraditi.
Samo...
Šta sa dečakom?
Jedna od Engleskinja, Meri Valas, pazi na njega.
Hoćeš li reći toj Meri Valas da želim da razgovaramo?
Šteta. Sad odlazi. Molim te, odlazi.
Izvolite, moja gospo. - Oh! Hvala.
Možemo li da se slikamo? - Oh, da.
Gledaj, svi znaju kako živim život.
Živim kao ludača, ali sam volela Klaru.
Imali smo taj čudan odnos.
Ponekad mi nije ni naplatila, ali to je druga priča.
A znam i kakve joj je teške trenutke Lukin otac priredio.
Sigurna sam da vam uopšte ne pomaže. - Ponekad.
Sigurna sam da ste previše ljubazni.
Kako bilo, ja joj dugujem dosta novca tako da sam pomišljala...
mogla bih da stavim novac u fond za Luku,
i želela bih da znam šta mislite o tome.
To bi potpuno promenilo njegov život.
Pa, to nije nešto puno novca, znate. Ali ima ga dovoljno da mu da...
Nezavisnost. - Da.
Hvala vam.
Oh, pogledaj. Oh, pogledaj.
Pogledajte tu suludu Američku gadost koju su dali detetu.
Kako to zovu?
Nikerboker Glori.
Zapanjujuće je, znaš. Uspevaju da vulgarizuju i sladoled.
Ne brini. Mi sve brinemo o njemu.
Jeste li sigurne da znate šta radite?
Jedno je brinuti o psima beskućnicima.
A sasvim drugo o dečacima beskućnicima.
Elza, draga! - Nemoj mi to "Elza, draga" sranje.
Sad, gde je moj prokleti Pikaso? - Da si poslala novac kad sam rekao...
Rekla sam ti da mi Morgantal nije dao taj novac, Čezi.
Prokletstvo. Šta? Otkupi ga nazad. Ponudi im više novca.
Ne, Elza, molim te. - Hoću ga sad.
Džordži, razumeš li šta govorim?
Znam tačno.
Ok, Elza, pokušaću za tebe. Ok? Obećavam.
Neću da pokušaš. Hoću da ga nabaviš.
Da, nabaviću ga. Ok?
Je li to Italijansko "nabaviću" ili Američko?
Nabaviću ga za tebe, Ok?
Ok, Čezi. Izvini što sam se ljutila na tebe. Volim te.
I ja tebe volim. - Hvala, hvala.
To je zato što toliko obožavam tu sliku, Čezi.
Znam, znam. Oh, izvini, Elza. Moja leđa.
Imam nekih problema već dva dana.
Mislim da će ti se više dopasti da plešeš sa ovim mladićima. Oni su me doveli dovde.
Ovo je Fabio, pijanista. - Kako ste?
Ovo je Karlo. Ovo Fabrizio. - Kako ste?
Hajde, Fabrizio. Igraj sa mnom.
Oh, Čezi, toliko ti hvala.
Mislim da je bolje za tebe da igraš sa njima.
Pa, ne moraš da mi lomiš ruku.
Hajde, Fabrizio. biram tebe.
To je moja devojka.
Evo igračice, sa kojom će vam otpasti noge od plesa.
"Belisima." Znam da je to dobro, ali ne znam za šta? Šta dobro radim?
Igrate vrlo lepo. - Hvala. Naravno.
Trebalo je da je vidite na Brodveju.
Elza Paris- Ziegfeld zvezda.
Tri godine je igrala, sve dok se nije poklonila gdinu Morgantalu.
On je želeo privatnu predstavu.
I bogami, od tada je otplaćuje.
Bernard, treba nam još šampanjca.
To ti neće trebati, Koni.
Nasmejani se prijatelji počnu rugati,
suzama koje ne mogu sakriti,
I samo se osemhnem i kažem,
kada ljubavni plam umre,
dim ti uđe u oči.
Jesu li sve Američke žene uzbudljive kao ti?
Avaj, ne.
Hajde, hajde, uhvati je! Hajde, Luka! Driblaj!
Ne, Luka, levo, levo.
Ne, Luka, dodaj levo!
Pucaj! To! Luka! To! Gol!
Gol!
Mi smo pobedili!
Luka, to!
Ti si najbolji, Luka!
To je Musolinijevo najbolje dostignuće...
disciplina, red, sigurnost na ulicama.
I okupiriana Abisinija.
Pa, zašto Musolini ne bi imao carstvo?
Svi najbolji ljudi u Evropi imaju carstvo.
Mogu li da zabeležim? - Da, možeš.
Recite im u Engleskoj istinu o Musoliniju.
Takav aktivan čovek, Rimski imperator.
Dobrodošli. Divno je videti vas ponovo.
Džone!
Šta mislite o našem novom Avgustu Italije?
Muso? Ooh? Mislim da mu je dupe preveliko za plesni podijum.
Oh, odvratno.
Hester, nisam te videla tamo. Lučiano!
Elza, draga moja.
Zapanjujuće nemoralna.
Pravim ovu malu pijanku večeras da vam kažem doviđenja i hvala...
Zato, avaj, moram da vas volim i ostavim.
Moramo biti zato jako hrabri.
Ne idite. Trebate Firenci. - Oh, Paolo, hvala ti mnogo.
Ali samo na kratko, zato što sutra Čezi i ja...
idemo za Paris gde imam priliku da kupim izvesnog Pikasa...
i da ubedim mog tvrdicu muža da plati.
Ali večeras, želim da svima bude lepo i da ispiju...
zato što ja častim šampanjac.
# Zato što ona je najbolji drug
Oh, pobogu, Doni nije trebalo da dođe do ovoga. Ovo je previše.
Šta je rekla na koga će da položi ruke?
Pikasa. - Ko je on?
On je slikar, draga.
# Što niko ne može da ospori
Što niko ne može da ospori
# Jer ona je najbolji drug
Ja sam Đulija Mejer, prijateljica gđe Morgantal.
Oh, draga, jako mi je žao. - Sedi, molim te. - Hvala.
Elza želi da se pridružite našoj maloj proslavi.
Veoma ljubazno. - Oh, zahvalite joj.
Kupala bi se u ovom da proslavim njen odlazak.
Sviđa li vam se? Da, ovo je Ok.
Dobra kopija. Rimska kopija,
Ali ovo... dođi. Hoću da ovo vidiš.
Ah, to je Helenistička autentična iz 150 p. n. e.
"Venere e Amore." "Venera i Eros."
To je vrlo dobro, Luka.
Za sedmogodišnjaka, To je sjajno.
Mnogo bolje nego većina umetnika amatera.
Gde si to naučio?
Ponovićemo od sredine scene sa balkonom...
gde je Julija na balkonu...
a Romeo ispod.
Osvetlimo scenu.
Eto.
Sad...
"Gospo, dalekim se i blagoslovenim Mesecom zaklinjem.
Koji divotom svojom dodiruje plodne krošnje."
"Oh, ne zaklinji mesec, o nestalni...
sa menama njinim u orbiti kružnoj...
Već ljubav tu drugim dokaži promenljivu."
Šta to znači? - "Variable"?
Izmenjiv, menjajući. Stvari koje ne ostaju iste.
Shvatam. Vario.
Da. "Vario."
A Julija zna da prava ljubav nije vario.
Traje zauvek. Najvažnija stvar u životu.
Sada je Romeov deo. - "A u šta se zakleti mogu?"
"Ne kuni se nikako. Ili, ako želiš...
zakuni se divnim sobom...
Bogom mog Panteona, i u njega ću verovati."
Sada dođe do balkona.
Hajdemo ponovo početak.
O moj bože!
Vilfrede, gde misliš da si krenuo?
Vilfrede, dođi ovamo i sedi. - Bako, čovek je povređen!
Svet je poludeo.
Prokleti fašisti! Sram vas bilo! Sram vas bilo!
Nisu ovo fašisti.
Ovo su anarhisti.
Musolini nema pojma šta se ovde događa.
Da je moj muž živ, otišao bi do Rima i rekao mu.
Možda bi trebalo da uzmem ulogu eks-ambasadora...
i odem Rim lično.
Je li ozbiljna oko Musolinija?
Nema sumnje da će pokušati. Srećom neće uspeti.
A ja bih mogla da se proguram...
kao novinar bitnih Britanskih novina.
Molim vas, gđice Rejnor, ostavite diplomatiju...
diplomatama.
Jedna je udovica gdina Hektora Randoma...
Britanskog ambasadora od 1926 do 1929...
kog ćete se nesumljivo setiti.
Druga je reporter 'Morning Posta'.
Mislim da je u vezi sa onim što se dogodilo u Firenci.
Priznajemo da je to bila velika greška.
Mislim da nam je u interesu da ih podržimo.
Izgleda da su vrlo uticajni u Engleskoj.
Koni, ne zaboravi da smo došli u Rim...
da uzmemo ulogu u istoriji.
Sećam se vrlo dobro vašeg supruga.
Istinski džentlmen. - Upravo.
Gospa Hester Random.
Molim. - Njen unuk, Vilfred Random.
Sedite.
Gđica Konstans Rejnor iz Morning Posta.
Dobrodošli. - Molim.
Drage dame i gospodo...
grof Grandi mi kaže da strahujete...
oko vaše pozicije u Italiji?
Iskreno govoreći, bili smo malo nervozni.
I ne strahujte.
Znala sam da možemo uvek da se oslonimo na Vas.
Naše poznanstvo od one noći...
sa mojim pokojnim mužem u La Scali Milano.
Smeta li vam da hvatam beleške?
Ovde ste valjda zbog toga?
Kroz našu slavnu istoriju...
gostili smo vaše pesnike.
Imam lični afinitet prema Lordu Bajronu...
Velikom Lordu Bajronu.
Toliko vas je došlo, da je u jednom trenutku...
ltalijanska reč za stranca bila "Inglese."
Kao što sam rekao, nemate se čega bojati.
Šta god se dogodilo...
bićete uvek...
pod mojom ličnom zaštitom.
Imate moju reč.
Oh pogledaj.
Mogu li ja da budem majka?
Da ja sipam?
Šta je to? Šta je to?
Pogledaj, u novinama.
Pogledaj. Lejdi Hester i On. Uspeli su.
Pili su čaj sa... - Musolinijem!
Pažljivo.
Hrana i piće više nisu dozvoljeni u Ufizi.
Mi ovde uvek pijemo čaj. - Pravila su se promenila.
Idite i pijte čaj u jednoj od vaših kolonija.
Ovo je slobodna i civilizovana zemlja.
Ne, ne, ne tu! Molim vas!
Kako im možete dopustiti?
Niki, Niki!
Pusti me da ga ubijem!
Čekaj me!
Videla sam šta se ovde događa.
Bojite se da imate Engleskinju zaposlenu kod Vas...
u slučaju da vam fašisti upadnu u radnju.
Potpuno razumem.
Neću se vraćati.
Žao mi je.
Nije samo zbog pisma. Zbog dečaka je.
Luka? Dobro mu ide u školi.
Njegov Engleski je prvoklasan. - Engleski nije više... jezik sutrašnjice.
Luka mora da uči nemački.
Poslaću ga u školu u Austriju.
Austrija? - Naša budućnost je sa Nemačkom.
Bojim se, gđice Valas...
da je era Engleske završena.
Ja ne bih bila tako sigurna.
Sad otvori čeljusti...
i nozdrve.
Dugo drži vazduh. I iskrivi svaki duh do njegove pune snage.
Napred o najplemenitiji Luka.
Ko je to rekao? - Šekspirov Kralj Henri.
Sećaš se, pre bitke?
Nije rekao "Luka." - Ne, nije. U pravu si.
Rekao je "Englezi," ali govorio je o ljudima koji su hrabri...
kao ti.
Kofer.
Austrija je tako lepa.
Snežne planine, plavo nebo. Volela bih da mogu sa tobom.
Ne treba da to radiš.
Doviđenja, Luka.
Pogledaj donela sam ti cveće. Reci doviđenja Niki.
Tvoji omiljeni biskviti. Pazi se.
"A gospoda Engleska u krevetima sada...
misliće o sebi prokleti da su što nisu ovde...
i držati njihove muškosti slabim dok iko zna...
za one koji su se borili sa nama sve do Svetog Krispina Dne.
Sve do Svetog Krispina Dne!"
Dame molim vas.
Iako sam rekao jednom, reći ću sto puta:
treba da se vratite u Englesku.
Ovde postaje opasno.
Mnogo je opasnije u Engleskoj. Oni su u ratu.
Zašto bi nam se životi menjali samo zato što idioti hoće rat?
Rat ne može trajati više od dve nedelje.
Mislim, zar nisu Nemci u Parizu? Gotovo je u Francuskoj.
Za neke ljude, tek je početak...
za Jevreje na primer.
Hiljade su pohapšene i poslate.
Svi govore o Jevrejima.
Treba li zato da veruješ svakoj reči komunističke propagande...
koju pročitaš u novinama?
Mislite šta želite, ejdi Hester, ali upozoriću vas...
ako Italija objavi rat...
moraćemo da zatvorimo konzulat.
Insistiram da se svi vratite u Englesku.
Ali zbog čega? Gdin Musolini je dovoljno mudar da čuva Italiju van toga.
Pored toga... - Dobro rečeno.
Imam njegovo lično obećanje da nećemo biti umešani ni na koji način.
Sve je to vrlo lepo za vas gđe.
Ali šta ćemo sa ovim mladim čovekom? Hoćete li da postane dezerter?
Vilfred bi uvek uradio pravu stvar.
Ana, Ana, daj nam još malo čajnih kolača, molim.
Ništa se nije promenilo.
Koliko sećanja.
Gde je Meri?
Gđica. Valas?
Nismo je videli već neko vreme.
Nije imala više posla i otišla je da živi sa prijateljicom.
Kojom?
Ne znam. Nije ostavila adresu.
Mora da je sa ostalim Englezima.
Je li još uvek u Firenci?
Ne znam, niko je nije video.
Džon Vebster!
Ne, ne tri kofera.
Da li ste vi Englez? - Da.
Tražim nekog. Meri Valas. Da li je znate?
Ne ona... - Moramo da se pokrenemo.
Mogu da vidim Vitama. On ukrcava sve.
Je li ona sa vama? - Ne, ona je jedna od najtvrđih.
Sad je kod gospa...
Hester, odbijajući da se ukrca.
Izvini.
Vitam! Vitam!
Šta se ovde događa? Englezima je dosadila Firenca...
i sada se vraćaju uzbudljivostima Bournmuta?
Rat je.
Italija nije u ratu. - Još ne.
Il Duče čeka da podrži pobednika.
Ja ne odlazim. Ja sam upravo stigla. - Molim vas, dokumenta.
Ja sam Amerikanka. - Amerikanka? Izvinite.
Šta je sa gđom Hester i ostalima?
Odbijaju da se sklone. Misle da će Musolini paziti na njih.
Hvala Bogu. Šta bi Firenca bila bez "Skorpionovih."
Nadajmo se da Firentinci isto misle. - Lepo vas je bilo videti.
Doviđenja.
Elza! - Elza!
Već sam prošla kroz ove gluposti sa dokumentima.
Ova gđa je Amerikanka. Izvinite. - Elza Štraus-Almerson.
Amerikanka. U redu. - Da, hvala. Je li to dovoljno dobro?
I šta se dogodilo sa poslednjim? - Bacio je kašiku.
A ko je Štraus-Almerson? - On je simpatični stariji džentlmen.
Zašto me to ne iznenađuje?
Ne stvarno jeste. Ne on je apsolutni anđeo.
Ili će uskoro postati.
Gđo Elza!
Ja sam Luka... Luka Inoćenti.
Luka! Moj Bože kad god te vidim, sve si viši i stariji.
Čak zgodniji. - Ne mislim tako.
Oh, hajde sad. Kad ti to devojka kaže, moraš da poslušaš.
Inače ćeš propustiti mnogo zabave.
Da te naučim nešto o devojkama. Šta si radio? Mnogo je prošlo.
Poslali su me u školu u Austriju, ali nisam moga više da izdržim...
tako da sam došao u Firencu u umetničku školu.
To je ono što sam oduvek želeo.
Ja sam mislila da je tvoj otac želeo da postaneš savršeni Engleski džentlmen.
Predomislio se i pokušao da od mene napravi pravog Nemačkog biznismena.
Kladim se da nije podneo. - Nema veze, ja sam nezavisan.
I to dugujem vama gospo. - Meni?
Novac, Elza. Fond. - A, fond.
Ali, Luka, to je novac tvoje majke.
Ja ću ovde ostati jako dugo, i želim da svratiš i ispričaš mi sve o sebi. Ok?
Obećavaš? - Obećavam.
Elza, draga nije trenutak. Hoćemo li?
Luka, moram da idem, ali te volim. Doviđenja!
Zašto me toliko požuruješ? - Reći ću ti kasnije.
Ovo je Vitorio Fanfani. On je dobar advokat i dobar prijatelj.
Znaš advokate. Bolje je sa njima biti prijatelj.
Čezi, gde je moj auto? - Bio je prevelik i upadljiv.
Pomislio sam da je bolje biti diskretan.
Čezare, nisam imala pojma da je voziti se svojim kolima indiskretno.
Oh, Elza, mislim. - Pa, naravno znala bih...
zato što sam vulgarna bogata Amerikanka.
Elza, moj anđele, pričajmo o nečemu prijatnom.
Uspeo sam da ti nabavim Pikasa.
Jesi li srećna - Presrećna, Čezi.
Kakav divan poklon za dobrodošlicu.
To je vrlo lepa slika.
Znaš li nešto o modernoj umetnosti? - Da.
Volim je veoma, pogotovu italijansku...
Marineti, Bala, de Kiriko.
Lepota i pamet.
Tako, ti si šofer koji je advokat...
art ekspert koji govori engleski.
Čezi, stvari su se promenile.
Kako to da govoriš tako savršen Engleski?
Moj otac. Proveo sam sa njim neko vreme dok je radio u Americi.
Prelepa zemlja. - Da li bi se vratio?
Ako ovaj rat ne pokvari sve. - Tačno, Elza.
Hoće li me iko ispraviti ako grešim? Živim li ja na poptuno drugoj planeti?
Koliko ja znam, Amerika nije ni sa kim u ratu. - Ne još uvek.
Gdine, ja... - Fanfani, Vitorio.
Vitorio, mislila sam s obzirom da si... ekspert za modernu umetnost...
da bi bilo lepo da dođeš gore i pomogneš mi sa kačenjem slika.
Sviđa mi se to veoma.
Čezare mi je pokazao nešto iz vaše kolekcije.
Taj Bala kog imate je moj omiljeni. - Znam, moj takođe.
Zaista? - Da.
Od ovog razgovora mi pripada muka.
Jesi li spremna? Moramo da idemo. - Da.
Oh, Izvinite. zadržavam li rat?
Jesmo li uhapšeni? - Kaže da ćemo biti odvedeni u pritvor.
Oh, zaista?
Lepo je znati da kad smo zaključani...
da nismo uhapšeni, samo "odvedeni u pritvor."
A šta će Il Duče uraditi? - Il Duče?
Da, Il Duče. - Šta će uraditi kada čuje da ste me uhapsili?
Vidite ja sam lejdi Hester Random.
Moj pokojni muž je bio ambasador njenog britanskog visočanstva.
Imam diplomatski imunitet.
Ana, Ana, još kafe molim. Ova je hladna. Ana? - Oh, Hester.
Ana, jesi li luda, ne možeš ići sa njima.
Pokušaj da razumeš.
Lejdi Hester je brinula o meni kada niko nije hteo.
Ne mogu je sada napustiti!
Slušaj me! - Ostavi me na miru!
Šta je rekao?
Da smo stranci neprijatelji. - Ali mi nismo neprijatelji.
A nismo ni vanzemaljci.
Izabrali smo Firencu od celog sveta i morali bi biti počastvovani!
Bar jednom se slažem sa tobom. Zdravo, Meri.
Hej, hej. Ova gđa je veoma važna.
Bolje da idemo, Hester. - Bolje da idemo?
Sigurna sad da će te Musolini osloboditi uskoro.
Da, bolje da idete.
Najzad, možeš povesti sluškinju da se brine o tebi.
I svoju nećaku, da ti pravi drušvo.
Džordži, hoćeš li odvesti Lusi u autobus?
Oh, naravno. Lusi, moja draga.
Oh, izgledaš dražesno u svojoj putnoj haljini.
Oh, brinem se za tebe, sa svim ovim italijanskim pastuvima oko tebe.
Hajde. Popni se.
Nedostajaće ti pantalone. Ja svoje ne napuštam.
Mada moram priznati, suknja nije loša u pravoj... situaciji.
Hester, Hester, hajde. Bradu gore. - Oh, to je tipično američki.
Čuvaj se nevolje i govori drugima da drže bradu gore.
Hajde. - Nikad ne znaš, možda ću ti se pridružiti brže nego što misliš.
Trebam li da se zbog toga osećam bolje?
Čuvaj se, stara curo.
Oh, draga! Kakav užasan, mali...
Oh! Oh, nebesa!
Izvinite. - Gđice Meri, ja sam, Luka.
Luka! Ti si! Oh, gospode, ne mogu da verujem!
Čuo sam šta su vam radili.
Bojim se da je "zdravo" i "doviđenja" u istom dahu. Ja...
obavestiću te gde smo se zaputili kad budem znala.
Čekali ste! Čekali! Došli smo koliko god smo mogli brzo.
Moramo naći mesta za ove. Ne mogu da krenem bez mojih slika.
Evo.
Hajde, Niki. Brzo.
Ne. Nećete mi uzeti psa!
Ne nju! Molim vas ne uzimajte mi je!
Moj pas! Moram da imam...
Luka.
Uzmi psa, molim te. Pazi je.
Naravno. Bili smo štenad zajedno.
Zdravo!
Do sto đavola!
Kanto stara. Sad si naš'o da se pokvariš.
Tamo ih dakle vode...
San Gimignano... grad sa sto kula.
Jesi li bio tamo?
Ima nekoliko divnih Girlandaiovih fresaka.
Predivno.
To će biti sjajna uteha za nesrećne dame.
Ne, ovo je greška.
Ovo su barake!
Izgleda kao stara škola.
Pa mora da je greška.
Izgleda da ima samo jedan toalet.
Ne očekujmo da spavamo zajedno. I da nemamo nimalo privatnosti?
Sad, ako moramo da budemo ovde, da bar učinimo nešto od ovog.
Tako svi izaberite krevet i uzmite kofere...
a zategnućemo neke čaršave za privatnost.
Da uradimo prozivku pre nego što stare dame odu na spavanje.
Vrlo ste nepristojni, mladiću!
Nijedan džentlmen ne sanja da pokuša da uđe u daminu sobu bez kucanja.
Sad izađite i brojte do deset, i pokucajte.
Kad me čujete da kažem "Uđite", možete ući.
Oh, Meri, prevodi to za mene.
Sada napolje molim!
A običaj je, kada napuštate damsku sobu da kažete "Laku noć."
Jeste li čuli šta sam rekla? "Laku noć."
Oh, Meri. podučimo ih malo osnovnog engleskog.
"Laku noć." Hajde hajde nije teško.
"Laku noć."
Laku noć. - Laku noć.
"Dame."
Dame. - Hajde.
"Laku noć dame." - Laku noć dame.
Sada idite.
"Laku noć dame."
Došla je ceo ovaj put! Oh, ti brilijantni psu!
Niki, Niki.
Sjajni psu!
Luka!
Pomislila sam da ćeš biti ovde.
Hajde, sednimo na trenutak.
Da li znaš kako sam bila zabrinuta kad si otišao.
Nikad nisam znala šta ti se dogodilo.
Pisao sam vam iz Nacističke škole.
Kunem se da jesam.
Pretpostavljam da nisu slali moja pisma. - Oh, sigurna sam da nisu.
"Englezi su neprijatelji, " govorili su iznova i iznova.
Ali ti nisi neprijatelj, Meri.
Bojim se da sada u italiji...
ja jesam neprijatelj, Luka.
Tako da moraš biti obazriv.
Bilo bi prilično opasno da dolaziš ovamo često.
Ali mogu ti pomoći. - Šta? - Postoji fond.
Novac koji mi je Elza dala... mogu ti ga dati.
Ne želim da to uradiš. To je novac za tvoju budućnost.
Ali hvala ti.
Lepo je znati da neko brine o nama.
Rekla sam ti... čekaj. Prekini sa brisanjem čaša.
Gore jednu pa drugu. - Mislim da je vrlo teško.
Piramida. To je kad...
Ona je luda...
potpuno luda.
Šta si joj uradio?
Elza je zaljubljena!
Neverovatno!
Trebalo bi da kupi mog Modiljanija.
Bagatela je. Danas svi rasprodaju.
Jeste li videli koliko je već skulptura i slika kupila?
Pokušavam da je urazumim Sem, unesem neki red u njen život.
Nemoj joj ni pokazivati. - Šteta. Onda ću ga odneti u Njujork.
Oh, hvala ti. Odlaziš?
Svakako. Prodao sam galeriju.
Pridružujem se opštem stampedu, bojim se.
Evropa nije više dom. - Moj dragi Sem, zašto nije?
Greška rođenjem, pretpostavljam. Nikad nije pravo vreme biti Jevrej.
Vitorio je u pravu. Elza mora zaustaviti ovu ludost.
Poslati kolekciju u Švajcarsku. I brzo pobeći.
NAREĐENJE
OBAVEZNA REGISTRACIJA JEVREJA
SVI GRAĐANI JEVREJSKE NACIONALNOSTI MORAJU SE PRIJAVITI
CILILNIM VLASTIMA U ROKU OD 24 ČASA
U redu hajde. Ne otvaraj oči.
Skoro da smo tu. Ne otvaraj oči.
Sad ih otvori!
Zar nije neverovatno? Zar nije sjajno?
Trebalo je da vidiš kuću pre nego što sam je sredila.
Zar nije zapanjujuće?
Ovo je Pikaso. Jedna od njegovih najpoznatijih slika.
Zove se "Gđice iz Avinjona".
Zamalo jednom da je izgubim.
Ali znaš, kada stvarno nešto hoću, ne odustajem dok ne dobijem.
De Kiriko.
Da se usereš od straha?
Luka, možeš li da mi učiniš malu uslugu? - Uslugu, naravno.
Sad, moraš biti odgovoran. Moram biti u stanju da ti verujem.
Biću odgovoran. - Oh, oh!
Ovo je moja omiljena. Bala, još jedan veliki italijan.
Eksplozija boja i svetla.
Čini da osećaš, da se zamisliš.
Fantastično!
A ja sam trošio vreme na slikanje prošlosti.
Oh, ne! Moraš da učiš klasike.
Najbitije je da znaš osnove pre nego što odlutaš u eksperimente.
Kao Pikaso. - Tačno.
Mogu ti verovati. Hajde.
Hajde!
Zatvori vrata.
I skini košulju.
Hajde, Luka. Otkopčaj košulju. Nemam ceo dan.
Evo.
Da li iko vodi računa o tvojoj odeći? - Živim sam.
Luka, želim da mi dostaviš ovaj paket večeras.
To su vrlo važni dokumenti.
Glavno je da niko ne sazna za ovo.
Tako evo.
Uzmi ovu adresu. Zapamti je i zapali.
U redu. - Možda sa tvojim dečijim licem niko neće posumnjati.
Srešćemo se sutra kod Donija u 12:00.
Hej, ti!
Zar nisi čuo sirenu? Šta radiš ovde?
Tražim sklonište. Ne mogu da ga nađem.
Pokaži dokumenta.
Idi kući majci. Trči!
Pasoši.
Ne mogu da verujem koje si dobro učinio.
To će učiniti toliko ljudi srećnim.
Jesi li pio ranije šampanjac? - Ne.
Za Stare Skorpionima u San Gimignano. - Da.
Da vidimo hoće li ih razveseliti, ali ovo je naša tajna.
Sad pre tvoje sledeće misiije...
šta misliš... o večeri u vili?
Mislim da mogu da skrčkam kokošku, pričaćemo o slikama...
Četvrtak veče, 9:00.
Mislim da ću biti slobodan.
Oh, misliš da ćeš biti slobodan.
Cigarete šampanjac, "mislim da ću biti slobodan..."
jesi li sada muškarac?
Moguće. - I to zgodan muškarac.
Od koga?
Il Dučea. - Il Dučea.
Strogo poverljivo.
Nikom ni reči...
pogotovu policiji.
Samo pozovite banku, razumete?
Razumem. Banku.
Možeš li da poveruješ? Selimo se u hotel!
Naravno. Il Duče mora da je saznao da je neki glupi podređeni napravio gršku.
Zapanjujuće. Mislio bi da Muso ima druge stvari na pameti...
Kao rat, na primer.
Jednom je ovaj hotel imao vrlo visok standard usluga.
Odsedala sam ovde sa mojim pokojnim mužem, ambasadorom.
Moja draga gđo Hester!
Grof Piero Bernardini.
Milion izvinjenja što nisam došao da vam ukažem poštovanje ranije,
ali imao sam čast poznavanja vašeg supruga.
Ne sećam se da mi je pominjao vaše ime.
U Rimu.
Izvinite. Znate li upravnika ovde? - Menoti, Menoti. Trebate gđi Hester.
Napravićete dobro prolećno spremanje, nadam se. Hvala.
Hvala.
- Gdine Menoti...
popodnevni čaj pijemo u 4:00.
A kada kažem 4:00, mislim 4:00.
Ne četvrt kasnije, 4:00.
I hoćete li staviti ovo na prikladno mesto?
Priča o damama... ne razumem te ponekad.
Zašto to radiš? Koštaće te bogatstvo!
Takva sam. I ponekad radim lude stvari.
Ali one te mrze! I bile su zle prema tebi.
Znam, ali one su stare, ljubavi.
I... ne znam. Poštujem ih.
A ko će da brine o njima? Musolini?
"Poštujem ih." - Neću da pričamo o ovome.
Fino, fino. Sve... je tebi lako.
Očigoledno je besmisleno imati...
ozbiljan razgovor sa tobom.
I biće vrlo teško za mene da odem odavde.
Lažni dokumenti, podmićivanje ljudi...
Ja mogu da se postaram. - Ne, ne, ne. Ja ću da se brinem za sebe.
Ipak...
može se dogoditi da ne mogu da idem sa tobom.
Ako ti ne možeš onda ja neću ići.
Da li ti je zbog toga bolje, dušo?
Nemoguća si, Elza!
Da, učinilo bi me veoma srećnim...
ali to ne rešava naše probleme.
Oh, vi Italiani! Tako ste dramatični! Problemi, problemi.
Moj najveći problem je šta ću večeras da obučem?
Signora Elza? - Gđa Štraus-Almerson nije kod kuće.
Nije kući? Ali pozvala me je na večeru.
"Dođi u vilu na večeru," rekla je.
"U četvrtak." Danas je četvrtak, zar ne?
Kao što rekoh, gđa Štraus-Almerson nije kod kuće.
Želite li da ostavite poruku?
Dajte joj ove.
Šta kažeš za bisere? - Biseri su u redu.
Ali male, molim te.
Crni ili beli? - Šta?
Crni ili beli?
Šta god želiš. Samo da ne nosiš previše kamenja kao obično.
Hvala ti dragi.
Gospo...
Gluposti. Ne možete zabraniti pse. Oni imaju duše kao i mi.
Koji je papa rekao da i psi imaju duše? To treba da znate.
Radite u katerdrali. Ne znate ništa o psećim dušama.
Rekoh vam da psi nisu dozvoljeni u katedrali, da li me razumete?
Oh, nema veze. Svetla je i onako sve manje.
Ali vratićemo se sutra. Zar ne, Niki?
Vi možete doći kad god poželite...
Ali morate da ostavite psa napolju.
Kakav ste vi to hrišćanin?
Drvite oko jednog božijeg stvora, i dopuštate da se ove freske raspadnu!
Sram vas bilo!
Dobar dan. - Dobar dan. - Kako ste?
Dobro, hvala.
Pošto vam je ovo? - 2.000 lira.
Ah, ne hvala.
Ovo su dokumenti gđo Hester koje me je zamolila da donesem iz vile.
Hvala ti, jesi li video Elsu? Kako je ona?
Kako ja da znam? Ja sam joj samo kurir.
Luka? O čemu se radi?
Jednostavno ne želim da budem više njen potrčko. To je sve.
Luka, čekaj!
Šta pobogu dogodilo? Uvek je bila dobra prema tebi.
Ona je bogata i može da priušti da bude dobra prema svima...
Uključujući i sve vas.
O čemu pričaš?
Šta misliš ko plaća hotelske račune? Musolini?
Kako to misliš?
To je Elza! - Elza? - Da, Elza.
Pa to je vrlo velikodušno od nje. - Kako god ima nekog drugog.
On može sada da joj bude poštar.
Ah, zelenooki monstrum.
Elza?
Hajde. - U redu!
Divno! - Uzeće se?
Pažnja, pažnja. Prekidamo ovaj prenos zbog specijalnog obaveštenja.
Po saopštenju američke vlade, u zoru ovog jutra, formacija japanske imerijalne avijacije...
napala je US mornaričku bazu u Perl Harboru.
Šta kažu? - Nešto o Amerikancima.
Smatra se da je vrlo veliki broj izgubljenih života.
Veliki broj žrtava.
Predsednik Ruzvelt je sazvao vanrednu sednicu US kongresa...
Oh, moj Bože. - da objavi rat Japanu, Nemačkoj i Italiji.
Oni su u ratu. Amerikanci su u ratu!
Amerika je naš neprijatelj?
Šta će se dogoditi sa mojom sestrom i njenom porodicom u Bruklinu?
Hoće li ih pohapsiti?
Džordži, draga! - Nećeš verovati koliko si mi nedostajala.
Dušo... Ursula!
Oh, želela bih da ti se ovo nije dogodilo.
Tako mi je žao. - Oh, dušo nemoj da bude.
Sad možemo da budemo zajedno stranci neprijatelji.
Napravićemo žurku! - Bojim se da ovo neće biti žurka.
Žao mi je što ste odvojeni od vaših plesnih partnera gđo Štraus-Almerson.
Sada ćete otkriti kako izgleda biti u ratu.
Pa ovo nisu baš rovovi zar ne, Hester?
Zahvaljujući velikodušnosti Il Dučea, tretirani smo sa dostojanstvom.
Pa, želeo on da proširi svoju velikodušnost...
i na Amerikance, to je sasvim druga stvar.
Hajde cure. Ne treba da se svađate. Treba da živimo zajedno.
To znači da budemo džentlmeni. Zar ne, Lusi?
Ne mogu više da izdržim.
Imam 22. Niko se izgleda ne seća toga.
Ona još uvek misli da sam dete.
Ona sve radi da ti sačuva život. - Koji život?
Koliko još moram da ostanem ovde, traćeći moj život kao budala?
Ovo je jedino što je smislila.
Ljudi će sve uraditi za one koje vole.
To što me tera da ovako živim zovete ljubavlju?
Da. To je ljubav.
Kako god ti izgledala, to je ljubav!
Ja...
sam izgubila dva muškarca koja sam najviše volela u ratu.
Ali mi nije dat izbor.
Da sam ja Hesterinom mestu...
moguće da bih isto postupila.
Šta god želite.
Pošaljite joj nešto toplo.
Znaš šta joj treba.
Nisu joj dali vremena ni da uzme maramicu.
Beštije! Beštije!
Ostavila je pismo za tebe.
Švajcarski konzul će doći ovog popodneva sa nekim ekspertima.
Biće u nekim velikim iznenađenjima.
Kao taj lažni Pikaso i oni Legeri.
Kako god pravi ili lažni...
moraju znati da slike pripadaju stranoj kompaniji.
Elza ništa ne poseduje, zvanično!
Ni vilu ili bilo šta drugo.
Nikad mi o tome nije pričala.
Sve je uvek sama potpisivala.
Čezare, Elza je luda ali ne i pri...
odbijanju da se zaštiti od potencijalnih problema.
A bio si to ti, koji si je usmerio kako da reši probleme?
Ne ja, moja advokatska firma, Čezare. - Bravo.
Elza!
Elza! Elza!
Elza, pozvani smo na zabavu za novogodišnje veče!
I ti si pozvana takođe! - U palaču kod grofa Bernardinija.
Elza, draga, da nemaš možda par čarapa?
Ne znam. - Možemo li da ti pogledamo u prtljag?
Da da samo napred.
Ti si srce!
Oh, Elza, Elza, mogu li molim te da uzmem ovo?
Da, Hazel. To si ti. Zadrži je. - Hvala ti!
Misliš li da mi stoji? - Da, Moli.
Oh, moj Bože!
Zar moj batler misli da zimujem u u Monte Karlu, zaboga?
Svilene čarape!
O ne verujem!
Osetite ih! - Divno!
Osetite svilu!
Hoćeš li malo?
Oh, hvala, Luka. Hvala ti.
Sinjor Inoćenti.
Dobro veče, gđo.
Luka, prekinimo ove gluposti.
Znaš da ćeš mi oprostiti na kraju ionako.
U redu ja sam ošamućena dama sa memorijom mušice...
ali volim te i nikad ne bih uradila nešto da te povredim.
Pogledaj ih. Pogledaj kako su dražesne.
Da li znaš koliko bi radosna tvoja majka bila...
da vidi kako je usrećila gomilu ludih starih Engleskinja?
Mislim da bolje izgledaju na njima nego na meni.
Igraj sa mnom.
Hajde. Molim te igraj sa mnom, Luka.
Hajde, nije tako loše.
Gđo Hester, gospo...
mogu li dobiti zadovoljstvo igranja sa gđicom Lusi?
Oh, Džordži... - Hajde curo.
Za boga! Oh, Džordži, nemoj.
Stvarno ne bih... - Džordži!
Zdravo.
Izgledaš lepo večeras Lusi. - Hvala ti. - Sviđa mi se haljina.
U stvari obožavam tu haljinu. Moja je omiljena.
Ok, dosta ovog flerta.
Ne sviđa mi se da se ovako ponašaš kada si sa mnom.
Hvala ti. Odmah ću se vratiti.
Hej, gđice Elza, izgledate predivno.
Kako da ne dođem da vas poljubim za novogodišniju noć?
Slušaj, imam neke vrlo važne vesti. Dođi ovamo.
Pripremi se. Ideš u Švajcarsku.
Ali kako da stignem do tamo?
Evo. Diplomatski pasoš.
Ali slušaj pažljivo. Ne možemo da putujemo zajedno. Previše je opasno.
Ti idi prva. Preći ću granicu sa holandskim pasošem.
Za par dana, naći ćemo se u Zirihu.
Sve što treba da uradiš je da potipišeš poslednje firmine papire.
Evo. - Da.
Ne plaši se. - Ne.
I tamo. - Da.
Sve će biti u redu.
Sada moram da idem. Imam mnogo stvari da uradim.
Slušaj, sve će biti u redu. - Znam ali...
pitanje je dana. - Kako ću znati ko će me kontaktirati?
Neko će te kontaktirati. Veruj mi.
I zapamti:
sve ovo radim za nas...
tako da budemo zajedno... u Americi.
Kad se setimo strahota...
koje sada Nemačke armije seju širom Evrope...
kada čitamo svake nedelje o masovnim ubistvima Poljaka...
Norvežana, Holanđana, Belgijanaca, Čehoslovaka, Francuza...
Jugoslovena i Grka... - Šta se dogodilo? Šta je rekao?
Kada vidimo ove drevne i ponosne zemlje...
čija dela i tradiciju Evropa nasleđuje
kada ih vidimo kako se muče ispod ovog zlog i nemilosrdnog stranog ulara...
kada vidimo njihove patriote kako uzvraćaju svake nedelje...
u luđem i luđem očajanju...
kad sve to vidimo, možemo biti sigurni...
da nosimo mač pravde.
I odlučni smo da upotrebimo taj mač...
sa najvišom odlučnošću u potpunosti i do kraja.
Vilfred! - Lepo.
Vilfred! - Lusi...
Nisam Lusi! - Lusi...
Lusi... - Nisam Lusi! Ja sam Vilfred!
Prelepa si bez te kose. - Ja sam muškarac!
Ja sam muškarac! - Muškarac! - Muškarac!
Ja sam muškarac!
Ja sam... - Vilfred!
Ulazi unutra. Odvešćemo te u sigurnost.
Znaš li da je profesor Kasuto Jevrejin? - Ne.
Gde ga vode?
Gde god da ga vode... nikad ga više nećemo videti.
# Ovde smo, ovde smo.
# Girlandaio, Girlandaio ovde smo, ovde smo
# Santa Fina, Santa Fina, ovde smo - Moramo požuriti. Tako je.
Stavimo to ovde.
Nastavite sa muzikom! - Hajde, hajde!
Džordži, Džordži! Čekaj! Gledaj!
Trebalo bi da imamo neko platno da je zaštiti? Dušeke ili tako nešto.
Dobro je. Sve dok se ne dodiruje, ne brini.
Pa ti to radi. Ja sam previše nervozna.
Nabavi malo vina, i donesi mi malo.
Ovo je bolje nego Irl Grej! - Ne mogu to da gledam.
Čini me toliko nervoznim. Daj mi piće.
Užasno sam zabrinuta. Ništa nisam čula od Vilfreda.
Luka ti je dao poruku. Siguran je. - Da znam...
Siguran? Sa onim teroristima? - On se bori za slobodu.
Rekla si da je Vilfred uvek radio pravu stvar. Trebalo bi da si ponosna na njega.
Jesam, jesam. Ali bio bi sigurniji ovde sa mnom.
Ne možeš ga čuvati upakovanog zauvek. Dobro je sad, misli na njega.
Pa zar nisam?
Možda si mislila više na sebe. Da li ti to smeta što kažem?
Da, naravno.
Oh, nadam se da je dobro.
Spavaj lepo, Santa Fina, dok ne bude sigurno da te probudimo.
# Santa Fina, Santa Fina ovde smo, ovde smo.
Da, da istina je.
Vitorio je mnoge uhapsio. Neke sam vrlo dobro znao.
Stari prijetelji... nikad se nisu vratili!
Ali ako nije zaista voleo Elzu, zašto je nije uhapsio ranije?
Zato što je imao druge planove, da kontroliše sve njeno.
I uzeće sve! Zato Elza mora da umre. Razumeš?
Da, istina je.
Oh, molim te. Molim te.
Volim Elsu. Odličan je drug.
Osećam se odgovornim.
Ali shvatam da je prekasno.
Uradićemo sve što možemo.
Znao si sve ovo. Zašto nisi rekao Elzi ili meni?
Optužili bi me... da sam ljubomoran.
Ljubomoran? Luka, o čemu si mislio?
Kakve veze imaju tvoja povređena osećanja...
kada znaš da je nečiji život u opasnosti?
Nekog ko je toliko dao za tebe i učinio ti mnogo toga mogućim?
Oh, kako možeš biti tako detinjast?
Tako nezahvalan?
Vreme je da odrasteš, Luka.
Svi moramo jednom da odrastemo.
Luka! Luka, kako si?
Nije lako... ali spašavali smo ostale Jevreje ranije.
Na nesreću, postoji problem sa novcem.
Mnogi rizikuju živote.
Šta si uradio, opljačkao banku?
Požuri!
Kažem, Luka. Nisam znao da si tako bogat.
Ne nisam. To nije moj novac.
Trebalo je da učini da odrastem. Ali izgleda da nije uspelo.
Pa šta se dogodilo?
Jednom je moj otac želeo da postanem pravi engleski džentlmen.
Ali sam zaboravio prvo pravlio:
"Voli sebe poslednjeg."
Šekspir. - Ko drugi?
Meri želi da pomognemo gđi Štraus-Almerson da pobegne.
Ne vidim zašto bismo bili umešani.
Ima pasoš. Ima papire od njenog italijanskog prijatelja.
Pasoš... je smrtni nalog. - Kako možemo biti sigurni u to?
Može ona sama da se snađe. - Ona je previše prestrašena da se pomeri.
Oh, pa ako ne može da se pomeri, bolje da ostane gde je.
Šta imaš protiv Else? - Ništa zapravo.
Oh, da imaš nešto. Ona je Amerikanka.
I Jevrejka.
Nije to. Ona je bestidno nemoralna žena.
Oh, Hester, sjaši sa toga. Nije ona jedina, neke u ovoj sobi...
su bile sa svakim pantalonama na vidiku civilnim ili vojnim.
Ne i tvojim, hvala Bogu. - Oh, podržavam to.
Ja osećam život, i to dugujem mom talentu spisateljice.
Zapravo imam nešto da objavim. Pišem knjigu:
mojih memoara, Pisma iz San Gimignana.
Još jedan Lejdi Četerli. - Spašavanje Elze...
bi bila divna priča za moju knjigu.
Priča? Ovo nije priča. Svi bismo mogli izginuti!
Streljani! Imam freske da čuvam!
Arabela, ti možda voliš umetnost...
ali umetnost sigurno ne odgovara tvojim afektima.
Lejdi Hester, molim vas! - Ne, verovatno je u pravu.
Verovatno sam loša.
Možda ne mogu da slikam onako kako hoću...
ali nisu mogli ni Girlandaio ili Ticijan.
Mislim, gledaj Šubert... nije ni završio tu simfoniju.
Svi umetnici ne uspevaju ali ja sam neuspela više nego drugi.
Više nego drugi. Ali otkad sam na ovom divnom mestu...
osećam da ima još toga da se uradi...
da postoji način da ljudi shvate, da ja...
Oh, Bože! - Arabela, nemoj samo da počneš.
Možda da prestanemo da se prepiremo. - Ja uživam, a ti?
Ja se ne prepirem, jednostavno pitam se zašto bismo rizikovali živote zbog njenog.
Zato što je ona u užasnoj opasnosti.
Ona sad čeka tamo.
Položila je svoje poverenje u čoveka koji nema nameru da joj pomogne u begu.
Prepisala je sve svoje njemu...
a on sada planira da je se reši.
Luka i ja smo pokušali da joj kažemo. Ali neće da čuje ni reč o njemu.
Samo čeka Vitoria...
a ono što će doći je Gestapo.
Oh, Hester, moraš joj reći da ode.
Luka i njegovi drugovi su sve pripremili.
Ali zašto ja? Ona mene ne voli. Ja svakako ne volim nju.
To je upravo zašto. - I zato što joj duguješ.
Toj ženi ne dugujem ništa.
Da li stvarno misliš da je Musolini plaćao ove hotelske račune?
Da naravno... ko drugi?
Prestani da živiš u svetu fantazije, Hester.
Musoliniju se fućka za tebe ili bilo koga od nas.
Elza je platila račune...
i nikad nije tražila da joj se iko zahvali.
Pitaj Luku. On je sve sređivao.
Luka, je li ovo istina?
Da lejdi Hester.
Elza? Ovde lejdi Hester. Molim te, otvori vrata.
Moram da razgovaram sa tobom. - Odlazi.
Imam poruku od Vitorija.
Zar se ne bi prepustila?
Daj mi prokletu poruku, Hester.
Njegova je poruka kristalno jasna.
Meri mi kaže da si sve prepisala njemu.
Sav svoj posed? - Da.
I sav svoj novac? - Da.
Pa sada kad ima sve što poseduješ, želi te uhapšenu i verovatno mrtvu.
On neće doći, Elza.
Drži se vrlo daleko. I sve je prepustio Gestapu.
Ali ja imam pasoš.
Taj pasoš ništa ne vredi. Džordži kaže da je to smrtni nalog.
Preplašena sam.
Da, pa, da, naravno da jesi. Svi smo.
Luka će ti pomoći, on, i njegovi prijatelji.
Moj unuk je sa njima. Pomoći će ti da izađeš iz Italije.
Moraš se spremiti, molim. Šta želiš da poneseš?
Ja ne... ovo. - U redu.
Zašto mi pomažeš?
Uvek si me mrzela.
Zato što smo bića dva različita sveta, ti i ja.
Zato što sam te prezirala, a ti mi se smejala.
"Skorpioni."
I zato što uprkos svemu...
bila si vrlo ljubazna prema nama i čuvala to kao tajnu.
I zato što smo obe bile glupe žene.
I što smo obe verovale muškarcima za koje se ispostavilo... da su kopilad.
Vitorio. - I Musolini.
Hajde sad.
Pokušavaš li da me se otereseš? - Apsolutno.
Oh, izgledaš odlično u pantalonama. - Hvala.
Upravo sam bila sa tvojom babom. - Kako je ona?
Odlično, toliko je ponosna tobom. A i ja sam.
Hajde, hajde.
Ostani ovde dok brod ne dođe. - Ok.
Dođi ovamo. Ne znam koliko još vremena imam. Hoću nešto da ti kažem.
Sećam se kad je tvoja majka bila u nevolji.
Moja majka? - Da, i ti si bio nevolja.
Ja? - Da.
Bila je trudna. Znali smo da je tvoj otac lažov i da je neće oženiti.
Tako da niko od njenih prijatelja nije hteo da ona prolazi kroz to.
Želim da nešto znaš, stvarno te je želela.
I rekla sam joj, "Ne slušaj ih. Oni su idioti.
Samo slušaj srce, i ako ga voliš rodi ga."
Tako da ja nisam bila za tebe tada tamo, ti sada ne bi bio za mene ovde.
Želeo bih da nisi morala da odeš.
Volela bih da ništa nisam morala. Nedostajaćeš ni mnogo.
Uvek ću te se sećati.
Kad se vratim i ti imaš ženu i mnogo dece...
i nećeš me se sećati.
I dalje te neću zaboraviti.
Pa da, ja sam nezaboravna.
Ali ne govori mi to. Znaš da su žene osetljive.
Brod je ovde. - Ok. Vreme je za polazak. - Ok.
Postoji ribarski brod na oko milju odavde, koji će te odvesti na sigurno.
Srećno.
Jeste li vi Amerikanci?
Jeste li vi Englezi? - Ne!
Nismo mi krvavi Englezi dečko.
Mi smo krvavi Škoti.
Neće valjda dići u vazduh kule?
Ne ne smemo im dozvoliti.
Ne, ne pusti me! Ne!
Gospo, gospo, gospo.
Dama sa psom.
Vezala se za jedan od kula.
Imate pet sekundi da se sklonite. Razumete li?
Pet sekundi da odete odavde.
Stop! - Jedan, dva...
Stop! - Tri...
Prekinite ovu ludost odmah!
Nemate pravo da ih dignete u vazduh! U stvari nemate pravo ni na šta!
Da li me razumete? - Sklanjajte se matore budale!
Nismo mi matore budale! Čuvaj taj. Hajde.
Sklanjaj je! - Samo zamisli kakav ćeš heroj biti kad digneš starice u vazduh!
Daće ti gvozdeni krst za to!
Ućuti matora budalo!
Doviđenja! U Berlinu!
Za ovaj posao nije potreban prevodioc. - Koji posao gdine?
Grupa engleskih dama. Starice lude...
pod nekom vrstom zarobljeništva u San Gimignanu.
Naredba je da ih prevedemo na sigurno... dole do Rima.
Pa, mislim da će vam trebati prevodioc gdine. - Zašto?
Znate li ih, lnoćenti? - Vrlo dobro gdine.
Zar ne razumeju običan engleski? - Da...
ali ne razumeju naređenja.
Pa to ćemo videti.
Sada, dame...
Transport čeka za 09:00 sati.
Skupite stvari. Krećemo... - Krećemo? Ko kaže?
Ja, imam naređenja. - Naređenja!
Moj dobri čoveče, ja sam lejdi Hester Random.
Moj pokojni muž je bio ambasador njenog britanskog visočanstva.
Vidite ja imam, kao što možete zamisliti...
vrlo specijalnu poziciju ovde.
Hoćete li me izvinuti, molim vas?
Drage dame, moram da insistiram. Ovo je još uvek linija fronta!
Ako biste otišle da čekate transport, zaista moramo krenuti.
Budi tihi, majore koji god da si.
Nemci i ltalijani nisu mogli da nas se reše.
Tako da apslolutno nema razloga, da se predamo Škotima.
Gđo Meri.
Mislila sam da to ne treba da radimo.
Daj da te vidim.
Oh, izgledaš divno.
Pravi engleski džentlmen.
Upravo ono što je vaš otac hteo.
Džordži, daj mi ruku.
Je li joj dobro? Je li joj dobro?
Ššš, pustite je da spava.
Obrada: suadnovic